Ahoj, jmenuji se Jack Jericho.
Ahoj. Ahoj, jmenuji se Jack Jericho.
Už vám někdo řekl, že máte tvář jak od Botticelliho a tělo jak od Degase?
Ahoj. Ahoj. Ahoj.
Ahoj.
Ahoj. Ahoj.
Promiňte, že obtěžuji, ale už nikdy na vás nebudu moci narazit
a možná se nikdy nedozvím, kdo jste, abychom mohli společně naplnit náš osud na této planetě.
Jak se jmenujete? Eileen? Eileen?
Bože. Skvělé jméno. Bože, nádherné jméno.
Co je to?
Jak laskavé, opravdu. Bože, zbožňuji způsob, jak jste to řekla.
Eileen, mohu být tak smělý a požádat vás o telefonní číslo?
Psát si ho? Mám fotografickou paměť na všechno důležité.
Jestli vaše číslo není nejdůležitějších sedm číslic ve vesmíru, pak nevím, co jiného.
Podívejte, musím utíkat, ale dovolte, abych vás ujistil...
že je to jen začátek.
Promiňte. Jmenuji se Jack Jericho. Viděl jsem, co jste právě udělala.
Chci říct jednu věc, pak zmizím a už se nikdy neuvidíme, dobře?
- Zbožňuji, jak to říkáte. Jak se jmenujete? - Karen.
Karen. Fenomenální jméno.
Měl jsem na mysli tohle. Myslím, že byste měla dostat medaili.
Byla jste statečná, půvabná a naprosto spravedlivá. Přál bych si mít foťák.
Takoví lidé dělají neznámým, co míjíte, špatné jméno.
Byla to pro mě osobní urážka, protože mám zájem se setkávat s neznámými.
Každá žena, co se mi kdy líbila, mluvil jsem s ní nebo ji velmi uspokojil,
začala jako cizí člověk a poznal jsem ji jen proto,
že jsem šel za impulsem, co jsem cítil, když jsem ji viděl a zdvořile řekl:
"Ahoj, jsem Jack Jericho. Líbíte se mi. Líbím se vám?"
Jménem mužů, kteří si žen skutečně cení, touží po nich a respektují je,
mi dovolte, abych se omluvil za toho kašpara a přeji vám hodně štěstí a zdaru.
Počkejte. Jacku.
- Jo. - To bylo moc pěkné. Děkuji.
- Nemáte zač. Můžu se zeptat? - Dobře.
- Můžete mi dát vaše číslo? - Máte pero?
Mám paměť. Co je důležité, nikdy nezapomenu.
- 689-2751. - Rád vás poznávám.
- Ahoj, Jacku. - Ahoj, Karen.
689-2751. Karen.
Ahoj. Jmenuji se Jack Jericho. Nemohl jsem přehlédnout toto oblečení a způsob, jak chodíte,
což je velmi vzrušující a váš úžasný účes
a tohoto skvěle vypadajícího psa. Ahoj.
- Je nebezpečný? - Přijde na to.
- Jmenuji se Jack Jericho. - To jste říkal.
- Říkal. Jak se jmenuje váš pes? - Caligula.
Skvělé jméno. A vaše?
Ve skutečnosti na tom nezáleží, že?
Vůbec ne. Možná na sebe zase někdy narazíme.
- První americká kolonie. - Jamestown.
- Jaký rok? - 1607.
- Ahoj. - Ahoj.
- Stan tě chce vidět. - Kdy?
Zítra ráno. Dnes má schůzku s představenstvem, aby rozhodl o učitelském sboru pro příští rok.
- Kam budu nebo nebudu patřit? - Nevypadá to dobře.
- Proč? Co se stalo? - To by mi neřekl.
- Myslí, že ti řeknu všechno, co říká mně. - Řekneš, že?
Díky.
- Jak to děláš? - Polykal bych pro tebe oheň, Pat.
- Jdu si to se Stanem radši vyjasnit. - Pa.
- Ahoj, Jacku. - Ahoj, Billy.
- Krk se hláskuje k-r-k. - Brácha hláskuje uboze.
- Včera jsi nebyl ve škole. - Ahoj, Stane.
Bolelo mě v krku. To je omluvenka.
- Kde jsou tví rodiče? - V Londýně.
- Pat říkala, že mi chceš něco říct. - Bojím se, že ano.
Povídej. Richie, vezmi Paula a Terryho. Vezměte si vybavení. Za tři minuty je baseball.
Dobře, pane Jericho.
Jacku, říká ti něco jméno Doris Merchantová?
Doris... Doris, Doris, Doris, Doris...
Matka Stephena Merchanta mladšího.
- Je v mé třetí třídě... - V gymnastické třídě.
Řekl jsi matce Stephena Merchanta
že má obličej jak od Chagalla a tělo jak od Rubense?
Řekl?
Jacku, možná bys měl také vědět, že její manžel, Stephen Merchant starší,
je vedoucí jednotky pro potírání organizovaného zločinu v kanceláři prokurátora na Manhattanu.
Je zločin přirovnat ženu k uměleckému dílu?
Dávej si na to pozor, Jacku nebo v těchto dnech ztratíš víc než svou práci.
A další věc, Chagallovy ženy nejsou krásné a Rubensovy ženy jsou tlusté.
Řekl vám někdo, že máte tvář jak od Botticelliho a tělo jak od Degase?
Co od koho?
Řekl vám někdo, že máte nádherný úsměv a pleť stvořenou k dotýkání?
- Z těch co se mě nesnažili sbalit, nikdo. - A byl by to hřích?
- Chyba. - Touha není nikdy chyba. Pouze její odmítnutí.
To se nestane.
Jak to můžete říci, když je vaše tvář plná zvědavostí?
Protože můj přítel se každou minutu vrátí a jestli tu nebudu, zabije mě.
- Jak vás zabije, když tu nebudete? - Najde mě. Má velký vliv.
Teď je tam s druhým nejbohatším mužem Kolumbie.
Opravdu? Možná by si měli zatančit mambo.
- Jak se jmenujete? - Lulu.
Lulu?
- To je nejerotičtější jméno, co jsem kdy slyšel. - Měl byste jít raději dovnitř.
Co z toho, co jsem nenašel ve vás, najdu uvnitř? Jmenujte jednu věc.
- Teď je moc pozdě. - Proč? Kdo je to?
Lulu, chci, abys pozdravila Carlu. Je návrhářka spodního prádla.
- Ať už prodáváte cokoli, nic nechceme. - Neprodávám ani nekupuji. Jen dávám a beru.
Je to tak?
Jak chcete být zmlácen?
Věci se dají dělat zdvořile a neslušně. Na neslušný způsob nereaguji.
Reaguji na výhružky smrtí. Měl bych jít dál?
Vypadněte odtud.
Zařiď, aby se cítila jako doma.
Podívej, Fernando, zrovna mám pro tebe tu holku. Jmenuje se Carla. Čeká v autě.
Řekl jsem ti, chci tu rusovlásku.
Je jiná než ostatní. Myslel jsem, že to nebude žádný problém.
Fernando, cokoli chceš, budeš mít.
Víš, kolik peněz do toho chlapa vrážím, abych ho dokázal udržet spokojeného?
- Co když do toho nepůjde? - Nemá na výběr.
Nezlobte se na mě, dobře? Jsem Lulu, Alonzova přítelkyně.
Myslím, že nevíte, co děláte, když říkáte ne Fernandovi Portacarrerovi.
Fernando není jen bohatý.
Kdyby byl jen bohatý, řekla bych vám, abyste řekla: "Dej si odchod, kámo", ale není jen bohatý, je bohatý.
Celý díl seriálu Životní styl bohatých a slavných budou dělat o něm.
Podívejte, neznám vás, ale je mi jedno, jak je bohatý.
Tak proč jsem tady?
Protože někdo pro mně důležitý dluží Alonzovi spoustu peněz.
Alonzo myslí, že mě může vyděsit, abych šla s Fernandem.
Alonzo neříkal nic o tom, že by někoho děsil.
Tak jak byste to nazvala?
Řekla bych, že se snaží někomu říci, aby šel na rande s někým bohatým pro vlastní dobro.
Nehledě na to, myslím, že bohatství je lepší než chudoba, co?
Proti penězům nemáte žádné námitky, že?
Vsadím se, že za takové peníze se smíříte s horším. Já ano.
Je mi jedno, jak je bohatý. Podle mně se sex a peníze prostě nemíchají.
Teď rozumím, co říkáte.
Páni, Alonzo bude zuřit.
Víte, kdo by měl měl zuřit? Vy kvůli Alonzovi.
- Proč? - Za to, že vás poslal na takovou pochůzku.
Ahoj. Jsi v pořádku?
Jo, zrovna odcházím.
Dobře. Cestou domů nějaké vezmu. Ahoj.
- Nastup do auta. - Jakmile ona vystoupí.
- Drž hubu, Lulu. - Neučil tě někdo způsobům?
- Nerozčiluj mě. Nastup do auta. - Nastoupili byste a uvolnili prostor, prosím?
- Co? - Jestli odjíždíte, odjeďte hned teď.
- Proč? - Znala jsem Alonza tři roky...
Ještě jsem se o tebe nepostaral, chytráku. S kým myslíš, že mluvíš?
- Zapomeňte na to. - Zítra nebude vědět, jak se jmenuješ.
- Teď vypadni. - Ach, ano? Ani ve snu.
Nastup do auta.
- Ne, dokud nevystoupí. - Nechoď domů.
Nevidíš na ní nic atraktivního, že?
- Na kom? - Na Carle, dívce, co odjela s Alonzem.
Jsi blázen? Vedle tebe? Je perla vedle svině.
Myslím svině vedle perly.
Nepřibližoval by ses k hrůze jako ona, že?
Ani s vystřelovákem na ohryzku.
Jestli si Alonzo myslí, že s ním někdy promluvím, je šílenější, než si lidé myslí.
- Jak se jmenuje? Alonzo? - Vsaď na to poslední dolar.
- Nesázím. - Doufám, že nás tu nevidí.
O čem to mluvíš? Viděla jsi, jak jsem s ním zacházel.
Kromě toho jsi teď v mém domě a já jsem pánem svého domu.
Policie! Dobře, vypadněte z auta. Pohněte. Ruce nad hlavou.
- To snad není pravda! - Ruce na kapotu.
- Neslyšel jste o pátém dodatku? - První dodatek. Abyste měli soukromí, jděte do motelu.
- Jsem na mizině. - Předpokládám, že vy také?
- Ne tak úplně. - Co myslíte?
Omluvil byste mě na chviličku? Co znamená "ne tak úplně"?
- Mám malou hotovost. - 20? 10?
- Jen stovky. - Kolik?
- Šest, ale jsou Alonzovy. - Ve tvé peněžence?
- Chceš strávit noc ve vězení? - V žádném případě, Alonzo mě zabije.
Dej mi stovku.
Máte zpátky na stovku?
Díky za pomoc. Mimochodem, co se stalo s Lesterem?
- Gluckmanem? Minulý týden šel do důchodu. - Vyřiďte mu mé blahopřání.
Víš, co se mi na tobě fakt líbí, Jacku?
Nikdy by sis nevzal baseballovou pálku a nezlomil kolena nějakému chudákovi
jen proto, že mi řekl pár slov.
- Mluvíš o Alonzovi? - Jo.
Časem mě bude sledovat celou noc ve svém autě v naději, že mě načapá s nějakým chlapem.
- Nevadilo by ti, kdybych tě tu vysadil? - Vůbec ne.
- Jak se znovu setkáme? - Stejně jako dnes večer. Osud.
Takže zlato, kolik času mi dávají?
- Zvládám to, tati. - Jak?
Tati, zvládám to.
Minulou noc jsi musel být venku.
Několikrát jsem se probudila a koukala, že tě pozdravím, ale nebyl jsi tu.
Byl jsem venku s přáteli. Co se stalo? Něco nevyšlo?
- Myslím, potřebovala jsi mou pomoc? - Byla jsem v pohodě.
- Hotovo? - Jsem plná.
- Budu ti muset ubrat půlku inzulínu. - Skvělé.
- Tak jez cereálie. - Už nemám místo.
Babi, dvě sousta toastu, tři doušky pomerančové šťávy?
Pro holku, co roste, to nestačí.
Dobře, teď se připrav.
Teď si zahrajeme "najděme digoxin".
- Byl přímo na stolu. - Kdy to bylo?
Nedávno.
U léků musíš být přesná. Jedna malá chyba může způsobit obludnou škodu.
Jak jsi spala?
Tolik snů, Jackie.
Tvá matka v kabrioletu Plymouth vypadala mladší než ty.
- A večeře s Fritzem. - Fritzem?
Je z Vídně. Neznáš ho.
- Jsi v pořádku, Jackie? - Je mi skvěle.
Neznáš diabetika, dost bláznivého na to, aby snědl spoustu čokoládových tyčinek, že?
Ne, to by bylo šílené.
Tady jsou. Tady, vezmi si pilulku.
Podívej. No, co to je?
Celie! Ahoj!
To je Jack Jericho.
Jak se dnes večer máš?
Myslel jsem, že bychom se mohli projet, projít. Můžeme dělat, co chceš.
Ahoj. Jsem zpátky. Ne, to byl telefon. Jsem ve sprše.
Promiň?
To je Jack Jericho - ten chlápek, co se ti nedávno líbil na ulici.
Přišel jsem a řekl ti, že máš tvář jak od Botticelliho a tělo od De... Haló?
Celie?
Pan Jericho, právě ten muž, co jsem chtěl vidět.
- Zaplatím nájem v pátek. - To jste říkal minulý týden.
Mohl bych se protáhnout? Jdu pozdě.
Je mi to jedno. V jednom kuse se mi opožďujete a já budu tvrdý - legálně tvrdý.
- To samé se děje každý měsíc. - Je to frustrující.
- Pro mně. - Pro mně také. Nesnáším zpozdění.
Právě to vám říkám. Zpoždění je čas, čas jsou peníze, peníze jsou život.
- Změňte své zvyky. - Líbí se mi vaše myšlení, Georgi. Píšete?
Jo, účty. Je to pro vaše dobro, spoléhám na vás, tak pamatujte, že peníze jsou život.
Máte pravdu. Naprostou pravdu.
Páni, to je fenomenální úsměv. Řekl už někdo, že vypadáte jako Picassův obraz?
- To není přesné. - Proč? Sama jste umělec?
Ne, ale pózovala jsem pro umělce.
- Opravdu? Oslňující. Jak se jmenujete? - Mona.
Skvělé jméno - jako přítelkyně Henryho Millera v Obratníku raka.
V Paříži ve 20. letech všichni utíkali.
Dva lidé by chodili, koukali si do očí,
pak prásk, zuřivě by po sobě šli.
Sázíš na dvě šance 50 : 1.
- Jak se máš, Bruce? - Zdravěji než ti dva koně.
Potřebuji výhry s malou šancí. Potřebuji rychle hodně peněz.
- Flash má zase potíže? - Jako všichni ostatní.
- Co děláte? - Studuji na kněze.
Ne, kecy! Právě jsem četl článek o nedostatku kněží, zejména ženského pohlaví.
- Bude to mnohem lepší. - Doufám. Mohu mít osobní otázku?
Než budete skládat slib, musíte očistit svůj systém od fantazií a...
- Jít za nimi? - Přesně. - Jo, jdu. Obrovsky to potřebuji.
Dovolíte mi odvážný návrh?
Přála bych si, abych mohla. To je můj autobus.
Mono! Má klášterní škola telefonní číslo?
Žehnám vám.
Co kdybych ti dnes večer uvařil?
- V kolik je závod? - Nevíš, co ti chybí.
- 15:30. - Na viděnou, Bruce.
Randy.
- Ahoj, Jacku. - Ahoj, Harry.
- Nech si je jako záruku. - Jo, jdi. Běž, běž.
Toto poupě je pro vás. Jmenuji se Jack Jericho.
Ta růže se skvěle hodí k vaší bledé pokožce, tmavým očím, růžovým rtům a rusým vlasům.
Řekl vám někdo, že máte tvář jako od Botticelliho a tělo jako od Degase?
Jo, můj učitel umění v desátém ročníku.
- Chcete vidět něco divného? - Že se ptáte!
Do prdele! Je to znamení nebo věštba?
- Je to divné. - Celá ta věc je tajemné znamení.
- Je to divné. - Můžu se zeptat?
Pokud to není osobní.
- Skvělá odpověď. - Jaká je otázka?
Poznávám Botticelliho, ale co tu dělají ty knihy o hazardu?
Pro kámoše.
Mohu se vás na něco zeptat? Co si myslíte o neznámém, co vám dává růži?
S takovým začátkem není kam jít, jen dolů.
Nikdy nepodceňujte moc neznámých, co kupují květiny.
- Jak se jmenujete? - Randy.
Skvělé jméno. Originální pro žensky vypadající dívku. Mohu mít poslední otázku?
Co kdyby ten neznámý řekl něco fakt šokujícího, jako:
"Jste nejkrásnějsí, nejexotičtějsí, nejerotičtější žena, co jsem kdy potkal a musím se s vámi pomilovat?"
- Co byste udělala? - Záleží na tom, kde by to řekl.
- Nechtěla byste vědět, jestli se vám líbil? - To bych věděla po dvou sekundách.
- Neříkejte to, pokud to nemyslíte vážně. - Vyzkoušejte mě.
Je tu zvláštní místo, kam vás vezmu. Je velmi soukromé, velmi skryté.
- Chcete vědět kde? - Překvapte mě.
To se nikdy nestalo. To se stává velmi zřídka.
S tímhle autem mám perfektní souznění. Potřebuje jen trochu předehry.
Zkuste to znovu. Teď bude fungovat.
- Máte magické schopnosti? - Myslím, že se to brzy dozvíme.
Řekl vám někdo, že jste moc dobrá, aby to byla pravda?
Ne, jen že jsem moc upřímná, abych byla dobrá.
Skvělý rys. Páni.
Jste chytrá, že? Chodila jste na vysokou školu? Ne? To je velmi vzrušující.
Páni, inteligence je pro mě jen ten největší stimulant, jaký existuje.
Není nic víc podněcujícího než... než...
- Na co se díváte? - Na vaše nohy a nebojím se to přiznat.
Myslela jsem, že vás podnítila má inteligence.
To ano. Vždy jsem na ženy reagoval intenzivně, ale v minulosti to bylo zmatené.
Miluji ruce, ale nesnáším hlas. Miluji hlas, ale nenávidím mysl.
Pak se musím soustředit na jednu věc, co mě vzrušuje, abych se do toho dal.
U vás je to jiné. Vzrušuje mě vše.
- Na co myslíte? - Přemýšlím, jestli tu budeme sedět až do zimy.
Jsi úžasná. Máš představu, jak úžasná jsi na dotyk?
Jsi jako hedvábí, jsi jako krém.
- Miluješ, jaká je na dotyk? - Mhm. - Bolí to? - M-m.
- Jsi si jistá? - Mhm. - Bože, to je ráj, že? - Mhm.
Mohl bys pohnout paží? Drhnu zády o brzdu.
- Žádný problém, jak, takhle? - Fajn.
Existuje něco, co by mohlo udělat tento okamžik dokonalejší, než je teď?
Jen jedno. Kdybys mohl vydržet dalších 15 sekund mlčet, už budu.
Je deset. Měla by tu být.
To rozhodně vejde do historie jako jeden z vrcholů mého života.
Ráda jsem prokázala laskavost.
Cítíš se skvěle?
- Cítím se dobře. - Ne skvěle?
Rozčililo by tě, kdybych si vybrala vlastní slova?
Rozhodně ne. Podívej, musím jít do práce, ale dovol, abych si vzal tvé telefonní číslo.
Ne, nemůžu.
- Proč? Jsi vdaná? - Ne. - Přítel? - M-m.
Tak co máš za problém? Mohu si ho napsat, přímo sem. Vidíš?
Napsat není problém.
Co je?
- Nedávám své číslo. - Po tom, co jsme právě prožili?
To byla minulost. Telefonní číslo je budoucnost.
- Jak se zase uvidíme? - Neuvidíme.
- Myslel jsem, že se nám to líbilo. - Neboj. Vzpamatuješ se.
Nejspíš vyjedeš po 30 dívkách denně. Jsem si jistá, že aspoň jedna řekne ano, takže zítra...
- Řekla jsi jedna z 30? - Jo. - Jedna z 30? I prase bradavičnaté s leprou zvládne víc.
Prase bradavičnaté to nedělá 30krát denně.
- Proč si myslíš, že já ano? - Instinkt.
- Kam jdeš? - Do práce. Pěší vzdálenost.
- Jaké máš příjmení? Můžeš mi ho říct? - Můžu, ale neřeknu.
Předstírala jsi to?
Ne, užila jsem si to. Díky moc.
Hej! Randy!
Randy.
- Když nebude spolupracovat, bude to mnohem horší. - Musím jít.
Pusťte mě! Seženu vaše peníze, dobře?
- Co chcete vidět první? - Dinosaury. Jsou vyhynulí.
- Proč bychom je měli vidět? - Možná tu příště nebudou.
- Sidney, jsou už šeky připravené? - Ne, až dnes večer.
- Jsi si jistý? - Lhal bych ti o šeku?
Dík.
Ahoj, můžeš mi to pohlídat?
Ahoj, jsem Randy Jensenová a jsem váš průvodce. Můžeme začít v hale dinosaurů. Následujte mě.
Promiňte. Chtěl bych se domluvit na skupinovém turné. Lze to zařídit?
Z rozumných důvodů lze zařídit vše.
- Mohu požádat o zvláštního průvodce? - Jistě. Koho máte na mysli?
- Randy Jensenovou? - Jensenovou?
Dáma s rusými vlasy, na kterou jste se díval?
Co takhle dnes ve dvě odpoledne?
- Žádný pálkař! - Pálkař, pálkař, pálkař!
Jo! Krása!
- Skvělá trefa, Richie. - Skvělý nadhoz. Dáš to právě tam, kam se mi to líbí.
Angie, sleduj míč.
Dobře, žádný pálkař, žádný pálkař. Automaticky mimo hřiště. Žádný pálkař.
- Proč jsi ho nepromáchla? - Říkal jsi, abych ho sledovala.
- Jo, musíš promáchávat, dobře? - Hloupý slone! Hloupý slone!
Charlie.
- Omlouvám se. - Mně se neomlouvej.
- Omlouvám se, Angie. - To je v pořádku, Charlie.
Dobře, Angie, sleduj míč. Soustřeď svou pozornost.
Lidi, to je vše, co musíte udělat - při baseballu, matematice, referátech,
prostě zaměřit svou energii, soustředit se na jeden objekt.
Dobře? Připraveni?
Jo! Vidíš, prostě zamíříš a uděláš to.
Dobře, mrskněte sebou.
Dobře, to by byl baseball, bando. Všichni ke mně. Mám velké překvapení.
Chodili jste za mnou, že chcete do přírodovědného muzea.
Neprozradím vám to, dokud se neztišíte.
Klid.
Dobré odpoledne, paní Jensenová. Můžu se zeptat? Řekl vám někdo někdy...
Že mám tvář Botticelliho? Jeden chlápek tu větu dnes ráno použil.
Dobře, všichni, následujte mě.
- Co jste si myslela? - Můžete ho uchvátit nebo opustit.
- Co byste udělala? - Nejspíš bych ho uchvátila a nechala.
- Zníte chladně. - Na takové kluky musíte.
- Jaké? - Baliči, sběratelé, svůdníci.
Kluci, co mají tak dlouhý seznam čísel, že nevědí, jestli to dělali nebo ne.
- To je vše, co myslíte, že byl? - To je vše, co jsem viděla.
Možná se chce ujistit, že je to anděl jeho snů, než...
- Zní to jako jedna z jeho hlášek. - Zapisujete si hlášky?
Autor výroku "Nejsem moc dobrá, abych byla upřímná, jen moc upřímná, abych byla dobrá."
Mohli bychom si navzájem působit spoustu problémů. Kdo ví, jak se jmenuje ten dinosaurus?
- Brontosaurus. - To je ono. Brontosaurus.
Má se za to, že je to jedno z největších zvířat, co chodilo po Zemi. Byl dlouhý 21 metrů
a vážil 50 tun - to je 100 000 liber.
Víš, jakou šanci mají dva cizí lidé, aby se dvakrát potkali
ve městě s osmi milionem lidí?
- Osm miliónů ku jedné. - Čtyři milióny ku jedné.
To je můj názor. Není to víc než náhoda?
Slyšela jsi někdy o teorii předurčení od Johna Calvina?
- Mluvíš o náboženství? - Dělej si legraci, jen do toho.
Nečekej však od této záhadné síly,
co nás spojila, abychom čekali, že nás zase svede dohromady. Musí spojovat další.
- Ano, další romantické vizionáře. - Jo. Jak to myslíš?
- Mám další exkurzi. - Já hodinu společenských studií.
Budeme muset počkat na večeři. A co po večeři?
- To máš všemi náhodnými známostmi rád? - Nejsi náhodná známost.
- Co ode mě chceš? - Večeři.
Chápu. Musíš cítit, že co říkám, jsem nikdy nikomu neřekl.
Vyndej svůj telefonní seznam.
Roztrhej ho.
Roztrhat? Co... co to bude...
Myslíš, že pro mně ten seznam něco znamená? Dívej.
Tady.
Jsou tu všichni?
Moc se omlouvám, že jsem vás nechala čekat. Několik dnešních exkurzí začalo pozdě.
Jmenuji se Randy Jensenová. Budu váš průvodce.
- Omluvte nás. Na chviličku. - Promiňte.
- Co ode mě chceš? - Abys tu nebyl.
- Myslíš to vážně? - Ano.
- Jsi si jistá? - Ano.
Chceš, abych tě nechal o samotě?
Ano.
Dobře. Fajn.
Jdeme. Pojďme.
- Babi, co to děláš? - S čím?
- Proč jsi tak oblečená? - Jsem?
- Jo. Máš nějaké speciální plány? - Ano, ano. Potkala jsem muže.
Nejhezčího mladého muže.
- Ach, Fritz z Vídně. - Ne, Serge z Central Parku.
Ale je také z Vídně.
Serge Handfeld.
- Poznala jsi ho v Central Parku? - Ano, na lavičce v parku.
- Handfeld? Zeptal se tě, kde bydlíš? - Ano.
- A řekla jsi mu to? - Samozřejmě. Není to žádné tajemství, že?
Co dělá? Má práci? Myslím, jak žije?
Co o tom chlápkovi víš?
- Má moc pěkné šaty. - Ach, to je uklidňující.
Než to pomine, posaď se v jiné části parku. Nechci, aby tě obtěžoval.
- To není obtěžování. Bere mě na večeři. - Serg Handfeld?
- Jaké má číslo? Zavolám a zruším to. - Neznám jeho číslo.
- Nedal ti číslo? - Nepotřebuji ho. Vyzvedne mě.
Zavolám za 90 minut. Jestli nebudeš doma...
Bude to znamenat, že se věci vyvíjejí velmi dobře.
Serge Handfeld.
A co pomerančový džus?
Pro tebe cokoli. A co preclík, kterým bys to spláchl?
Ne. Málo vlákniny. Dávám si pšeničná zrna a otruby. Věci, co tvým systémem raketově projdou.
Preclíky ti ucpávají tlustého střevo triglyceridy.
Jeden nemůže ublížit.
Mohu ti svěřit malé tajemství? Pomůže, když to budeš kousat.
- Není čas. Musím si najít práci. - Máš práci.
- Mohl bych být užitečný jiné škole. - Co?
- Dostal jsem důtku. - Jacku, jsi skvělý učitel.
Předběhl jsem svou dobu.
- Dobré odpoledne, dámy. - Zdravíme.
- Jak se jmenujete? - Michelle.
- A vy? - Joan.
Slyšel jsi, jak to řekla? Čím se živíte?
- Modelka. - Jsem pitomec? Samozřejmě jste modelky.
Jacku, je poušť, kterou bys nepřešel,
abys strávil pět minut s některou z těchto ničivých krásek?
Díky, Phile.
Stydí se.
- Ahoj. Podáš mi mé věci? - Jo.
- Dík. - Jistě.
- Uvidíme se později. - Ahoj.
Randy!
- Co tu děláš? - Chci se ujistit, že jsi v pořádku.
- Jsem v pohodě. - Kdo je tenhle chlápek?
- Musím s tebou mluvit. - Jacku, nechci, aby ses tak choval.
- Chceš. - Ne.
- Jdu nahoru. - Ne!
Proč jsem tak zmatený?
Tvá matka řekla, že bych neměl být otec.
- Tati, prosím. - Tvá matka měla pravdu.
Tati, prosím, pokusíš se očistit?
- Jacku, nemůžeš tu zůstat. Musíš jít. - Právě se sem dostal.
- Musí jít. - Možná by si rád dal drink, než půjde.
- Dík. - Co je libo?
Máme Johnnie Walker Red, Johnnie Black, pivo, víno...
Jacku, jsou věci, o kterých nic nevíš. Nebezpečné věci. Musíš hned jít.
- Můžu říct jednu věc? - Ne, prosím.
- Dobře. Nečekej, že mě zas někdy uvidíš. - Nečekám.
To je tragická chyba.
- Co se děje? - Ach, do prdele.
- Máš ty a tvůj přítel potíže? - Jdi.
- Musíte mít. Vím, že máte potíže. - Neříkej ani slovo.
Nejsem slepý. Vím, že máte nějaké potíže.
- Pověz mi fakta... - Sklapni!
- Kde je ožrala? - Nevím.
- Atlantic City? Vegas? - Ne.
Když nevíš, kde je, jak víš, že není ve Vegas?
Zítra dopoledne budu mít vaše peníze.
Jak? Vsadíš ještě mimo dráhu na další koně?
- Seženu je. - Co když ne?
Chci své peníze. Chceš zabránit tomu, aby byl Flash zmrzačen? Nabídl jsem, jak z toho ven.
Portacarrero je hezký chlap. Ženy mu padají k nohám.
- Co dělají ženy, když ho vidí? - Padají mu k nohám.
Viděl jsem to. Ony ho nahání. Nenahání je. Ony ho nahání.
Dobře, můžete prosím hned teď odejít?
Nabídka platí, ale jen na dnešní večer.
- Jsem férový? - Více než to.
Nejsi panna, tak co se chováš jako prvnička?
- Proč jsi tak hloupá? - Nedělám nic, co nechci.
Pak najdi způsob, jak chtít. Nebude to těžké. Fernandovi se líbíš. Je... Jak je to slovo?
- Šílený. - Posedlý. Stává se tebou posedlý.
Strav s tím chlapem noc. Udělej mu radost.
U toho chlápka můžeš vydělat spoustu peněz.
Když chcete jeho peníze, randěte s ním vy.
Promiň. Jsi na mně drzá? Jsi na mně drzá?
Dobře.
O kolika penězích tu mluvíme? He?
- Kdo jsi? Lepidlo? - Kolik?
25418.
Bez problému. Postarám se o to.
- Jakou máš profesi, cukroušku? - Jsem romantik.
To je lukrativní. Kde jsou peníze?
- Nemyslíš, že to je na mě? - Na tobě, z tebe, nad tebou.
Slyšeli jste někdy o Serge Handfeldovi z Rakouska?
Jsme takoví. Zítra ty peníze budu mít. Randy ví, kde tě najdu, že?
V poledne. Zítra.
A ani minutu později.
- Kdo je Serge Handfeld? - Serge? On je...
- Kde sakra můžeš sehnat 25 000 dolarů? - Kde?
Je všechno vtip? Nemohl jsi zůstat ve skříni.
- A nepomoci ti? - Nechci tvou pomoc.
Počkej chvíli, zlato. Neunáhlujme se.
Ten chlápek Jimmy má velké srdce. Jde z něj hodně pozitivní energie.
Nechceme však jeho energii blokovat.
Myslím, že jsme nebyli představeni. Jsem Jack Jericho. Jack, ne Jimmy.
Jo. To neměla být urážka. Flash.
- Můžeš teď prosím odejít? - Rozhodně.
Chci, abys věděl, že náš vztah byl přátelský.
Když myslíš, Jimmy. Ten australský hrabě, o kterém jsi mluvil -
se fakt může přes noc objevit s 25 000 dolary?
- Mohu říct jedno? - Nebudeš splácet náš dluh.
Randy, buď chvíli rozumná.
Chce nás zachránit před neštěstím. Odmítnout by znamenalo špatnou karmu.
- Mohu říct jedno? - Ne. Nepřijmu tvou pomoc.
Právě to se snažím říct. Není co přijímat. Serge Handfeld je stejně švorc jako já.
Jak může být švorc?
Před deseti minutami byl nejbohatší muž v Jugoslávii.
Jak dlouho už jsi s tím chlapem? Proč mě pořád odkopáváš? Snažím se pomoci.
- Proč mi chceš pomoci? - Mám tě rád. Dnes v parku to bylo skvělé.
- Říkáš, že jsem první, s kým sis to užil? - Ne.
- Snažím se tě vytáhnout z průšvihu... - Nemůžeš.
- Mimochodem, kdo je Flash? - Nemám na to čas, dobře?
Flash je pro tebe naprosto špatný. To je vše, co musím říct.
- Nevíš nic. - Nevím nic?
Jestli pro tebe vyhraju medvídka, strávíme spolu noc. Když ne, nechám tě být.
- Velký hráč, co? - Kolik je tref na velkého?
Musíte trefit tři ze tří. Čtvťák za ránu.
To svedu se zavřenýma očima.
Čistá rána. Jeden. Ještě dva.
Čistá rána.
Chcete to zkusit znovu?
- Prohrál jsem, ale půjdu s tebou. - Kam?
Kamkoli. Potřebuješ mě.
Nevím, jak dlouho jste spolu. Vzít na sebe dluh svého přítele je šlechetné.
Hodně lidí by bylo...
♪ Můžeš mě srazit, šlápnout mi do tváře, ♪
♪ všude mi říkají Pomluva. ♪
♪ Dělej, co chceš, ♪
♪ ale hm, hm, zlato, dej pokoj mým botám. ♪
♪ Ale nešlápni mi na modré semišové boty. ♪
♪ Můžeš cokoli, ♪
♪ ale dej pokoj mým modrým semišovým botám. ♪
♪ Můžeš mi vypálit dům, ukrást auto, ♪
♪ pít můj likér z dózy na ovoce. ♪
♪ Dělej, co chceš, ♪
♪ ale hm, hm, zlato, dej pokoj mým botám. ♪
♪ Ale nešlápni mi na modré semišové boty. ♪
- Co? - Jsi pěkný blázen.
... z 19. století. Muž, který překonal strach z vesmíru...
- To je cesta do muzea? - Ne, do planetária.
- S dovolením. - Promiňte.
- Fakt nevím, o co jde. - Ani já, ale jsme na správné cestě.
- Jsou šeky připraveny? - Jo. Jsou nahoře.
- Zůstanete na představení? - Jo.
Pojď.
Země je smítko prachu,
které obíhá v sluneční soustavě, ta sama není víc než smítko prachu,
vznášející se v galaxii, ta je zase
jednou z miliard a miliard z dalších galaxií,
bez omezení expandujících
ve vesmíru starém 20 miliard let.
Hvězdy, planety a galaxie
se lehkovážně řítí ven -
sráží se, umírají,
regenerují se jako nové formy hmoty,
jejíž jediný zákon je konstantní...
Počkej. Hned jsem zpátky.
Bezmezná tma,
oslepující světlo, děsivé ticho,
ohlušující rámus, prudké erupce,
harmonický mír.
Hej! Brzděte! Brzděte!
Randy!
- Ahoj, Jacku. - Nemůžu uvěřit, že to dělám. Potřebuji 25 418 dolarů.
- Co? - Ta dívka a její přítel potřebují do zítra
25 418 dolarů pro ty gangstery.
- To není tvůj problém. - Je.
Proč takové peníze potřebuješ pro přítelkyni někoho jiného?
To je šílené, Jacku. Pojď dál.
Uhnul byste prosím nohou?
Hej, počkej. Počkej, zlato. Kam jdeš? Pojď sem. No tak.
- Ahoj. - Ahoj.
Přendáš kabelku, aby si mohl sednout a on si myslí, že ho zveš na Havaj.
Takový úchyl, věřila bys tomu? Koukni.
Myslí, že dělám drahoty.
Páni, muži jsou dost hloupí, že?
- Jedeš do Atlantic City? - Mhm.
- Mátu bez cukru? - Dík.
- Jacku. - Jo.
Něco takového jsi nikdy předtím neřekl.
Jsem dojatý. Jsem pohnutý.
- Přál bych si, abych ti mohl prodat svůj lokál, abych ti dal... - Nechci, abys to dělal.
Kde je? Musíme ji hned najít.
Tu dívku nesmíš ztratit. Pokoušíš se o nemožné. Jdu s tebou.
- Ne, musím jít sám. - Ne. Podpořím tě ve všem, co potřebuješ.
Máš představu, co je její přítel za chlapa?
Ne. Je mnohem starší než ona.
V závěrech o ní se nemůžeš ukvapit,
protože se zapletla s chlapem, co pro ni není vhodný.
Jde o to, že je pro tebe ta pravá.
No tak. Flashi! Řekni mi, kde je.
Co je libo? Johnnie Black? Johnnie Walker Red?
Flashi, no tak, prosím, dobře? To je opravdu důležité.
Zkus si vzpomenout. Atlantic City, že? Kde v Atlantic City?
- Řekni mi ještě jednou, jak se jmenuješ. - Jack.
- Jak je stará na tom obrázku? - Flashi.
V době, kdy jsem ji vzal do Monte Carla?
- Flashi? - Možná 12, 13.
Vzal jsi to děvče do Monte Carla, když jí bylo 13?
- Jaký hotel? Víš, kde to je? - Má nějaké...
Jacku, prosím. Odstěhuj se na Mars, než by ses té dívky držel ještě trochu víc.
- A to byl Harry? - Steve.
- Tvůj druhý manžel? - Druhý přítel.
Ed byl můj druhý manžel. Harry byl můj první přítel. To byl Steve.
- Tak co jsi udělala? - Zlomila jsem mu nos.
- A to jsi ho viděla naposled? - Děláš si legraci?
Vídala ses s ním dál a on to udělal zas?
Samozřejmě.
- Za jak dlouho? - Ach, nemám tušení.
Pravděpodobně s ošetřovatelkou, co mu spravila nos.
Může to znít naivně, ale uvažovalas o tom, že se s takovými nebudeš zaplétat?
- S kterými? - Se všemi.
Ale jdi.
- Muži mohou být dost zábavní. - Tak, fajn, fajn.
Dobře, bav se, ale proč se s ním zaplést?
Proč na nich záviset? Proč jim věřit?
Aby tě mohli zklamat, když sis myslela, že se na ně můžeš spolehnout?
Žiješ s někým?
Budu potřebovat nějaký průkaz.
Podívej, kdo právě přišel do kasina.
Sleduj ji.
- Jaké chcete žetony? - Pět set a 25.
Hezký večer.
Tady Patsy Cappalluso. Je tam Alonzo Scalera?
12.
Přestávka. Hráč prohrává.
11.
- Dvě. - Zdvojnásobit.
10 vydělává 21. Dealer má 20.
Hráč vyhrává. 400 dolarů.
- Randy holduje hazardu pravidelně? - Hraje? Jsme tam?
- Ne. Jsme na čerpací stanici. Potřebujeme palivo. - Randy je záhada. Jimmy, abych byl upřímný...
- Obyčejný benzín, prosím. Jmenuji se Jack. - To je jedno.
Udělej mi laskavost, otoč auto. No tak. Ještě není pozdě.
Nechce, abychom tam byli.
Co to děláme? Pojďme odsud. Připadám si jako opilý.
- To zní dobře. - Hráč vyhrává. 1200 dolarů.
Chceš drink?
Snížit všechny sázky, prosím.
Jsme malomocní? Už s přáteli nemluvíš?
- Rád tě vidím. - Toto je pan Portacarrero.
Pane Portacarrero, když cokoli budete chtít, dejte mi vědět.
500 na obě karty.
Blackjack. Blackjack.
Hráč vyhrává. 750 dolarů za obě karty.
Zaplaťte 1500 dolarů.
Hej, Alonzo. Támhle je. Hraje hazardní hry a vítězí.
Ach, ano? Zahraj si na hracích automatech, Lulu. Počkej tady, Franku.
Fernando.
Zapomeň na to. Provozuji tu obchod, Jerry, ne charitativní ples. Rozumíš?
Vydrž chvíli.
- Gino, to je Fernando Portacarrero. - Slyšel jsem o vás.
- Je v zóně Blackjacku. - Budu u stolů.
Najdu tě. Budu tu někde.
Kartu?
Dealer dostane 15. Dealer přerušuje.
Hráč vyhrává. 500 zde. 500 zde. 1 000.
Tady zastav. Tady bude. Můžu to téměř zaručit.
Opatrně.
Sázky, prosím.
13 000.
Chcete vsadit 13 000 dolarů na jednu kartu?
Jo, mhm.
Počkejte tu.
Vždy hraje blackjack. Přímo tady.
Zvláštní oblast v zadní části.
- Pojď, jdeme. - Flashi. Flashi.
- To je doba! Jak ses měl? - Hej, Patsy!
Jdu dovnitř a ven. Vypadáš dobře.
Hej, snažím se co nejlépe. Dělám, co musím.
- Tohle je můj přítel Jimmy. - Jack.
- A Paul. - Phil.
- Znáš ty kluky, že? - Určitě ano. Jak jde život, chlapi?
Podívejte, rok 1979. Pamatujete? Muž, co nemohl prohrát sázky. 21 týdnů v kuse byl vítěz.
- Mám pravdu nebo recht? - Byl jsem legenda, že?
- Vyhrál jsem půl milionu dolarů. - Nejde o to, co vyhraješ, ale o to, co si udržíš.
To není pravda.
Ta dívka je Randy Jensenová. Vyhrává 13 000 dolarů.
Chce to vše vsadit na jednu kartu blackjacku.
Jo, dobře.
- Hej, Gino. Promiň. To nemůžeš udělat. - Právě jsem to udělal.
- Víš, co bych rád dělal? - Ne, co?
Vrátil čas.
Co teď budeš dělat, když Randy vyrostla?
Co uděláš, když půjde na rande s jedním ze svých přátel?
Jsem z toho fakt zmatený.
To je v pořádku, Flashi. S dcerou, jako je Randy, bych byl také zmatený.
- Pojďme na drink. - Nahoře mám chlast.
Slyšel jsi to? Není její přítel. Je její otec.
Pojď. Mám vše, co potřebuješ.
Není její přítel. Hlídej Flashe. Musím najít Randy.
- Viděl jsi tu někde Randy? - Randy? Jistě. Šla sem dolů.
- Sem? - Ano, určitě.
Zmizni.
Přímo sem.
Sedni si.
- V pořádku. Pusťe se do toho a rozdávejte. - Dobře.
12. Chcete kartu?
15.
Nespěchejte.
Chcete další kartu?
Trváte na tom?
Deset.
Dealer má 21.
- Jacku! Dostali ho. - Koho?
Flashe. Strčili mi pistoli do žeber.
- Kam ho vzali? - Nevím. Někam do hotelu.
Nápadně mi připomínáte mladou dámu, co mě v planetáriu pustila k vodě.
Neviděla jste ji po kasinech, že?
Myslel jsem, že se dostáváme k něčemu výjimečnému.
Tomu nevěřím. Nemůžu tomu uvěřit.
Vše, co jsem tam dělala, bylo správně - zdvojnásobit, stát, brát výhry.
Přišla jsem sem s 500 dolary a za hodinu mám 13 000 dolarů v hotovosti. Víš, jak je to těžké?
Máš nějaký nápad? Počkej chvíli. Kam jdu? Nemůžu tomu uvěřit.
Ach, zabila bych toho dealera. Viděl jsi jeho tvář?
Jak jsem to mohla zmršit? Jen jedno eso.
- Počkej. Je to cesta ven? - Kam chceš jít?
- Na autobus. - Na autobus kam?
Domů, dostat Flashe z města.
Tady.
To bere moje babička.
Nechápeš, jaké to je.
Chci říct, dělala jsem na dvě směny, sázela na koně.
Vzala jsem vše, co mám a vše jsem tam ztratila, protože jsem fakt myslela, že už to mám.
- Nevím, co jiného teď dělat. - Poslouchej.
Proč na mě nezkusíš vsadit?
Myslím to vážně. Co můžeš ztratit?
Aspoň jednou v životě si přiznej, že nemáš věci pod kontrolou.
Aspoň jednou v životě? Co bys sakra měl vědět o mém životě? Zrovna včera jsme se potkali.
- Neznáš mě. - Je přespříliš žádat, abych tě poznal?
- Proč? - Proč?
Jo?
- Jen pojď sem. - Kam?
- Kolik ti je? - Proč?
Kolik?
19. Proč?
- Jsi moc stará. - Na co?
Žít jako jeho malá holčička. Myslíš, že žiješ s Flashem, protože se chceš o něj starat?
Pravda je, že se prostě bojíš odejít.
Nemyslíš si, že je čas, abys vypadla, dala si šanci?
Když nechceš vsadit na mně, vsaď na sebe.
Mimochodem, Flash byl tvůj přítel celých 19 let?
Hele, nikdy jsem ti neřekla, že Flash je můj přítel. Jen jsem tě neopravila.
- Fajn. Nastup si. - S kým tedy žiješ? Sám?
Ve skutečnosti žiji se starší ženou.
Vida, vida, vida. Kolik jí je?
Je starší.
Takže jsi od svých devíti let žil s babičkou?
Byla jsem si jistá, že jsi žil v tomhle autě.
- Je to jediné místo, kde mám soukromí. - Kam jedeme?
Ze soukromí je mi na zvracení.
- Která hra vyplácí největší částky? - Ruleta, proč?
- Kolik platí? - 35 ku jedné.
- Zdravím, jak se máte? Jsem Marty Copland. - Ahoj. Vaše cedule říká, že kupujete auta.
Auta, jo, ale zájem o kabriolet Camaro je na historickém minimu.
- Takže vás nezajímá? - To jsem neřekl.
Co jsem řekl, bylo, že kabriolet Camaro je na historickém minimu.
Ne. To je absurdní. To je fenomenální auto, sběratelský kousek.
- No tak, Jacku. Prostě jeďme. - To je nejstarší trik v obchodě.
- Kolik chcete? - 6 000.
Šest? Ani cent nad čtyři.
- 4 000 zní rozumně. - 2950.
- Jednou trochu zhasne a srazíte o 1050? - Můžete říct kouzelné slovo.
- Jaké? - Ne.
Dobře, ne.
2950 v hotovosti?
Proč ne? Tohle je Atlantic City, že?
- Víš, co bych teď měl radši než 2950 dolarů? - Co? - Cheeseburger.
Když mi bylo 19, procházel jsem obdobím, kdy všechno vypadalo beznadějně. Zlepší se to.
- Kolik je ti teď? - 21.
Víš, jako co je ten cheeseburger? Jako život.
Podíváš se na něj, dotkneš se, žvýkáš, polykáš, přidáš kečup, dáš si druhé sousto, třetí sousto.
Nikdy by sis nemyslela, že se budeš dívat na prázdný talíř. Další věc, co si uvědomíš, je tohle.
- Už žádný hamburger. - Tak si objednej další.
Ne, neexistují další. Jedla jsi poslední hamburger na Zemi.
- Tak si objednáš párek v rohlíku. - Tváří v tvář pravdě ne.
Přiznáš si, že jsi švorc a říkáš: "Už nikdy."
"Jestli tentokrát vyváznu, buď se pohnu, nebo umřu."
- Jestli chceš můj cheeseburger, jen řekni. - Pojďme.
- Jaké je tvé šťastné číslo? - 11.
- Moje je 13. - Jak jinak?
- Kolik platí? - 35 ku jedné.
35 ku jedné? 35 ku jedné. Dobře, 35 ku jedné.
Dobře, počkej. 35 ku jedné.
- Sázejte. - Mé šťastné číslo a tvé.
- Dal jsem tisíc na mě, 1950 na tebe. - Proč ne půlku na každého?
- Jsem amatér. - Dobře, jdeme.
Žádné další sázky, prosím.
13, černá, lichá.
35 000 dolarů!
Jdu to vyrovnat.
Jacku!
- Děkuji. - Hned jsem zpátky.
25 418 dolarů.
- Fernando. - Kde je Flash?
- S přáteli. Tak, jak bychom měli zemřít všichni. - Měli jsme dohodu.
- Dostaneš ho. - Když?
- Když se Randy začne chovat slušně. - To se týká pana Portacarrera?
Ztrať se, cukroušku, jestli nechceš, aby se ti krk oddělil od tváře.
Co je to za sračku?
Vyplatím dluh ve výši 25 000 dolarů a za to mě zabiješ?
Co dostanu za 50 000? Sodomii a zmrzačení?
Jsi podvodník! Jsi horší než podvodník, protože jsi levný podvodník, co lže.
Vše, co musím udělat, je jeden telefon Sergovi Handfeldovi,
a dostaneš 20 let za únos a vydírání.
Celý život jsem viděl týpky, jako ty. Každý ví o sexy Lonniem Scalerovi.
Je svůdník. Balí ženy. Chodí, mluví.
Souloží s nimi v zadní části svého auta, pak si vezme jejich číslo a nikdy nezavolá.
Přiznej to, sexy Lonnie.
Pere ti matka prádlo? Pere rtěnku z tvých spodků?
- Omluv mě. - Ne, ty mě omluv, ty zkurvysynu.
Je to tvá matka.
Vsadím se, že máš v zadní kapse seznam všech žen, s kterými jsi to dělal.
- Mohl bych se na ten seznam podívat? - Jaký seznam?
- Počkejte chvíli. Počkejte chvíli. - Gino.
- Nelíbí se mi takový druh hovoru. Je to odporné. - Gino...
Drž hubu. Udělej, co říká Jericho.
Vrať pána jeho dceři.
Jacku! To je ale překvapení!
Co se děje?
Ahoj.
Tady jsem.
- Jak se cítíš? - Fajn. Ty?
Fajn.
Byl jsi báječný.
Dík.
Takže co teď budeš dělat?
Koupím si zpátky své Camaro a vezmu tě, kamkoli chceš.
Udělal jsi až až. Musím se vrátit do města a ujistit se, že je vše v pořádku.
Vlastně jsem myslel, kamkoli chceš po zbytek svého života jít.
Jsi nestydatý.
Je déšť mokrý? Je Londýn anglický? Puká popcorn? Co je ještě nového?
Nevím, kam chci jít. Jdu špatným směrem.
Jsem špatný směr?
Oba lítáme kolem a riskujeme, že že nám to neprojde.
- Dnes večer nám to prošlo. - No a co? Neměli bychom to zkoušet.
Budu ti vždy vděčná,
ale nejsme pro sebe dobří.
Jinými slovy, kvůli dnešnímu večeru bych s tebou neměl být.
- Neměli bychom být spolu. - Proč?
Jsi stejně velký hráč jako já
a budeme vzájemně pokračovat v riskování, že nám to neprojde.
Byla bych na tvém seznamu, nebyl bys přišel do mého domu.
Nic z toho by se nestalo.
- A nevyhráli bychom. - No a co, že jo?
Jednou to bylo báječné, ale bylo to pitomé štěstí. To nevidíš?
Víc se k tomu nedá říct. Prostě myslím, že pro sebe nejsme dobří.
Mrzí mě to. Nemůžeš žít takhle hazardně.
Být s tebou není hazard! Hazardovat můžeš, jen když máš na výběr.
Já... Chci být s tebou navždy a nemám na výběr.
Možná nemám na světě šanci, ale není to hazard.
Co cítím, pro nás možná není dobré,
ale nebudu tu stát a poslouchat, jak mi říkáš, že je to zlozvyk.
Když už mluvíme o zlozvycích...
Už to nepotřebuji.
Tati, co tady děláš?
- Znáš Patsyho Cappallucca, že? - Cappalluso.
Samozřejmě. Cappalluso.
To neměla být urážka.
- Pojď, jdeme. - Dobře. Dobrou noc.
Myslí to dobře.
No, víš co?
Už to nemůžu dělat.
Promiň.
Pojď.
- Jackie. - Ahoj, babi.
To je Serge Handfeld z Vídně.
To je můj vnuk.
Zdravím.
Rád vás poznávám.
Nebudu vás rušit. Jen přeparkuji.
Ahoj, já jsem Jack Jericho.
Pane Jericho, to zašlo dost daleko. Pokud nemáte...
- Mám. - Máte? Máte nájem?
Jo. Právě tady.
1 000 dolarů v hotovosti?
Sehnal jsem 2 000 - za minulý měsíc, za tento měsíc, v pořádku?
Muselo vás zasáhnout bohatství!
Jedna, dvě, tři...
Promiňte.
Už vám někdo řekl, že máte šílený vkus, co se žen týče?
Co je špatně?
Před dvěma dny jsem byl se svým životem naprosto spokojený, teď se vše podělalo.
Přemýšlela jsem o tom, co jsi říkal, a doufala...
Ne.
Nestojí to za to. Ničili bychom se navzájem.
To mě mrzí. Neměla jsem chodit.
- Hele, hraješ si se mnou. - Právě jsi řekl, že se navzájem zničíme.
No, ano.
- Ne? - Nevím.
Ano. Z dlouhodobého hlediska je pro oba mnohem lepší, když se právě teď rozdělíme
a už se nikdy neuvidíme.
- Dobře. - Dobře.
Sbohem.
- Co ode mě chceš? - Večeři.
Mohli bychom si navzájem působit spoustu problémů, víš?
Pojď. Pojďme se najíst.